Ето че глиганът напада!
Вбесяващо!
Теруко! Дръж се за мебелите!
Това е демон с анормални сили! Престани с безразсъдните си атаки!
Епизод 12: Глиганът оголва зъбите си, а Зеницу спи
Вбесяващо!
Проклети мушички, пърхащи в дома ми!
Стаята продължава да се върти!
Забавно е! Забавно е!
Не стъпвай върху нея!
Кой, по дяволите, си ти?
Какво си мислиш, че правиш, стъпвайки върху това дете?
Харесва ми! Харесва ми!
Никой човек не беше ме вдигал във въздуха преди!
Защо напада мен?
Не е ли Убиец на демони?
Мечовете ми ще те ранят.
Защото не са от онези, които сополанковци като теб ползват.
Начинът, по който нарязват плътта, ме кара да се гордея!
Трябва да престанеш! Не виждаш ли демона?
Пука ми!
Проклети мушички!
Изчезнете! Пукнете!
Подът изведнъж се разкъса! Точно когато се чуха барабаните.
Сякаш е разкъсано от някой звяр.
Завърта се надясно!
После наляво!
Проклети мушички!
Проклети, нагли мушички!
Започвам да схващам.
В друга стая ли сме сега?
Какво означава това?
Демонът преди малко не е докосвал барабаните.
Помирисвам няколко миризми на демони от тази къща.
Значи има друг демон с барабани?
Значи затова...
Помирисвам кръв.
Всичко ще е наред.
Стой зад гърба ми.
Добре.
Още един е бил разкъсан и изяден.
Какво има?
Не се тревожи. Няма демони наоколо.
Хайде, да тръгваме натам.
Не поглеждай назад.
Гледай само напред.
Сега усещам друга миризма.
Слаба миризма, която не съм усещал преди.
Кървенето е слабо.
Извини ме, Зеницу-сан.
Предупреждавай, предупреждавай... Първо ме предупреждавай.
Ако искаш да говорим, не се обръщай изведнъж.
Сърцето ми щеше да излезе през устата ми.
Съжалявам.
Ако това се случи,
ще станеш убиец! Разбираш ли?
Исках да кажа...
Потиш се, задъхваш се и трепериш ужасно много.
И какво? Не давам ли всичко от себе си?
Извини ме за това, но така притесняваш и мен.
Не! Извинявай!
Но ако.... но ако...
Ако говорим твърде много, демоните ще ни открият.
Затова...
Трябва да пазим тишина, разбираш ли?
Дечица. Най-приятните за вкуса на езика ми.
Какво ти казах?
Демонът се показа! Показа се!
Не се приближавай! Стой далеч!
Спри!
Ние не сме вкусни! Вкусът ми е ужасен!
Не те лъжа. Това хлапе е кожа и кости,
целият е сух и вкусът му е ужасен!
Как да знам, като не съм опитал?
Не!
Какво е това? Остър език!
Раздели вазата на две!
Това е невъзможно!
Зеницу-сан! Ставай!
80% от страха е в колената ми!
Нямаме време за хленчене.
Просто ме зарежи.
Тичай бързо.
Не мога да го направя!
Що за добро дете е това?
Мен ме е страх до кости!
Трябва да направя нещо!
Ако не го защитя, ще бъде жалко.
Да умре преди да стигне двуцифрено число ще е жалко!
Но аз съм ужасно слаб!
Ставай!
Нямам силите да го защитя!
Но ако не го защитя...
Ще засмукам мозъка ти през ушите ти!
Зеницу!
Зениц...
Заспал е.
Какво му има?
Умри!
Зеницу!
Моля те, стани!
Какъв е този звук?
Това момче...
Аурата му се промени!
Зеницу...
Дъхът на гръма, първа форма,
Гръмотевичен тропот.
Мъртъв е!
Изведнъж е пукнал!
Какво стана? Това е прекалено!
Какво стана? Какво стана?
Шоичи...
Да не би...
Благодаря ти! Ти ме спаси!
Ще ти бъда вечно благодарен!
Защо по-рано не ми каза, че си толкова силен?
Какви ги говориш?
Нещо ли каза?
Не.
Не, зарежи.
Да тръгваме. - Добре.
Проклятие! Пак ме накара да литна!
Това продължава от три дни!
Кара ме да обикалям в тази тясна сграда...
Това е нетипично за мен!
Избегна ме!
Изглежда, че си доста енергичен.
Ще си струва да одера плътта ти.
Дъхът на самоукия звяр.
Ще си струва да разкъсам толкова огромна плячка!
Имаш смелостта да се изправиш срещу мен!
Отдай трупа си и ми послужи като трамплин!
Трети зъб! Разкъсай и поглъщай!
Глиганът напада! Глиганът напада!
Рядка кръв...
Само ако можех да изпия...
Петдесет... Не, равно на сто човека...
Трябва да намеря повече хора с рядка кръв и да ги изям.
Така ще мога... - ШЕСТ ЛУНИ
Ще заслужа мястото си сред Дванадесетте демонски луни.
Кйоугай.
Не можеш да ядеш повече? Само на това ли си способен?
Не.
Не, все още...
Дайте ми още време!
Само още малко!
Достатъчно.
Отнемам ти номера.
Това е твоята граница и ти я достигна.
Колкото хора изядеш, толкова по-силен ще станеш.
Щом видя моя потенциал,
господарят Кибуцуджи се съгласи да сподели кръвта си с мен.
Силата на кръвта на този човек беше удивителна.
Знаех, че ще стана много по-силен от всякога
и Дванадесетте демонски луни ще ме приемат в редиците си.
Вярвах, че ще продължа да се тъпча с хора
и да стана още по-силен.
Вярвах.
Бате Кийоши!
Бате!
Теруко!
Кой е той?
Аз съм Камадо Танджиро.
Дойдох да убия злите демони.
Покажете ми раните си.
Браво на теб, че си се справил сам.
Бате...
Този мехлем е невероятен! Подарък от учителя ми!
Учителят ми винаги носеше маска тенгу.
Тенгу?
Наистина ли? - Да.
Мехлемът на учителя ми е невероятен, действа за по-малко от секунда.
Добре, готов си.
Болката изчезна, нали? - Да.
Можеш ли да ми разкажеш какво се случи?
Чудовището ме завлече,
и почти бях изяден. Но след това
друго чудовище се пръкна от нищото
и започнаха смъртоносна битка
с онзи, който искаше да ме изяде.
И тогава,
онзи с барабаните по тялото...
Когато другото чудовище го победи,
събори барабаните!
И когато го взех и ударих,
стаята се промени.
И някак си оцелях.
Демонът с барабаните...
Значи е той?
Спомена нещо за рядка кръв или подобно.
Да!
Наричаше ме "рядка кръв"!
"Рядка кръв"?
Отнася се за притежателите на такава!
Малки хлапетии! Сега ще ви клъвна!
Престани!
Какво имаш предвид под "рядка кръв"?
Кръвта на всички живи същества се разделя на видове, идиот такъв!
Рядка кръв означава онази, която се намира трудно
и е доста необичайна за вкуса на демоните.
Кръвта на такъв човек се равнява на 50 такива!
Или сто! За демоните рядката кръв е угощение!
Рядката кръв е любимата им храна!
Рядка кръв...
Излизам от тази стая.
Успокой се.
Ще се оправите.
Отивам да победя демона.
Слушай ме, Теруко.
Брат ти е изтощен.
Ще трябва да го наглеждаш.
Щом изляза от стаята, започнете да блъскате по барабаните.
Точно както правеше Кийоши досега.
Ако някой се опита да влезе или чуете нещо,
ударете барабаните и бягайте.
Обещавам да дойда за вас.
Ще последвам миризмата ви.
Ще назова имената ви, когато отварям вратата.
Трябва да почакате още малко.
Ще можете ли?
Браво на вас!
Силни сте!
Тръгвам.
Ударете!
Проклети мушички!
Толкова е вбесяващо!
Тези на дясното му рамо обръщат стаята надясно!
А левите - наляво!
Десният крак обръща напред!
Левият - назад!
Барабаните на корема му създават атаката с ноктите!
Бърз е!
Скоростта на обръщанията и атаките му са удивителни!
Г-ца Тамаьо излекува раните ми,
но не съм напълно оздравял.
Мога ли да го победя?
Раните ме болят адски много! Едва издържам!
През цялото време се въздържах!
Когато отдръпнах Зеницу от онова момиче,
когато се развиках, се полагах на адската болка!
Превъзмогнах я, защото съм най-големият син!
Не бих могъл, ако бях вторият!
Всеки път, щом пристъпя,
счупените места болят и не мога да събера сили.
Атаката на демона оставя белези, които приличат на следи от нокти.
Толкова ме плаши, че не мога да се доближа.
Тъй като не съм в състояние,
когато се доближа достатъчно за удар,
прилив от болки ме събаря на земята!
Ще стана на парчета!
Раните ми ме карат да си мисля ужасни неща.
Урокодаки-сан.
Водата може да заема всякаква форма.
Сложи я в контейнер и ще стане квадратна.
Сложи я в бутилка и ще стане кръгла.
Понякога може да разбие и камъни и да изтече накъдето си поиска.
Точно така!
Съществуват десет Дъха на водата!
Мога да се бия с всякакви врагове!
Ако си ранен, тогава отприщи техника, която ще го компенсира!
Мога да приема всякакви форми!
И това течение не може да бъде спряно!
Не само костите ми, но и душата ми беше разбита!
Пречупен Танджиро няма да е полезен!
Замълчи, ако обичаш!
Гледай право напред!
Събуди се!
Дай всичко от себе си, Танджиро!
Давай!
Досега се справих добре!
Направих необходимото!
И нито сега...
Нито в бъдеще!
Дори и да съм ранен...
Никога повече няма да се предам!
Превод: Исмаил Кадиров
Давай, Танджиро! Давай!
Аз съм най-големият, така че ще успея!
Окуражаваш ме, нали, Незуко?
Благодаря!
В знак на благодарност, ще те окуража и аз!
Давай, Незуко! Давай!
Не се отказвай каквото и да става!
Ти си най-голямата дъщеря, но ако нещо се случи,
трябва веднага да ми кажеш.
Следва епизод 13: "Нещо по-важно от живота"
Изглежда, че не ни стигна времето за тайната Тайшо!
Следва продължение...